Konverze nese svědectví o práci i úspěších našich předků a respektuje tradiční strukturu umístění. Také se drží současných norem týkajících se spotřeby energie a pohodlí. Úkolem využití budovy pro novou funkci není zachovat původní význam stodoly, její typologie není považována za překážku, ale je chápána jako potenciál pro rozvoj udržitelného budovy.
Architekt i klient se brání hospodářskému omezení tohoto projektu a celý návrh berou jako stavební experiment. To vyžaduje neortodoxní řešení pro uspořádání prostor, volbu materiálů a řešení detailů, které jsou navrženy spíše z praktického úhlu pohledu, než aby plnily požadavky normy.
Stodola je postavena z 60 centimetrů silné kamenné zdi a postrádá základy. Touha udržet autentický vzhled převládá i přes nutnost zateplení objektu (vnějším zateplením by se změnil vzhled úplně a vnitřní využití izolace je problematické v kontextu výskytu vlhkého zdiva) a vede k myšlence postavit novou budovu uvnitř staré stodoly.
Stará kamenná stavba se stává „pláštěnkou“ a nová vnitřní dřevěná struktura slouží jako izolace.
Nová dřevostavba převzala konstrukční funkci od starého rámce, který byl odstraněn po krátkém období, a ve kterém obě struktury existovaly vedle sebe.
(Zdroj: a2f architects)